Kuna me juba ninapidi koos istume, peaksin ennast tutvustama.
Ma olen Thomas Renfield, jurist London.
Inglane.
Mulle ja minu naisele meeldivad inglased.Eks ole, kallis?
Ma pole Transilvaania teedega harjunud.
Ajab nagu iiveldama.
Iiveldama? Käsin kutsaril aeglasemalt sõita.
Kutsar...
Päike loojub.
Me peame enne pimedat külla jõudma. Kähku!
Kiiremini! Kiiremini!
Hoia kinni, inglane!
Jah, ma mõistan.
Kutsar, kas natuke aeglasemalt ei saaks?
Jah!
Tänan.
Kutsar, ärge mu pagasit maha tõstke.
Ma sõidan Borgo mäekurusse täna õhtul. - Jah.
Mida te teete? - Liiga pime.
Mina edasi ei sõida.
Siit edasi, lähete jala.
Te lähete täna õhtul?
Jah, ma lähen lossi. - Lossi?
Jah, mul on plaanis kohtuda krahv Draculaga.
Draculaga?
Plaanitud?
Jah, mul on krahviga äri ajada.
Ei.
Ei, te ei tohi minna. - Miks mitte?
Sest kõik mägilased usuvad,..
et selles lossis elavad vampiirid.
Vampiirid? - Jah.
Surematud.
Nad tõusevad kirstudest...
öösiti.
Jah.
Nad võtavad hundi või...
nahkhiire kuju ja läbistavad ohvri kaela,...
juues nende verd.
Kindlasti on see lihtsalt ebausk.
Ei. Proua Uspenskajal on õigus.
Palun, mu poeg...
võta see rist.
Ei, tänan.
Võta see rist.
Selle püha armastuse ja headuse vaim...
kaitsevad sind hädaohu eest.
Ei, tõesti. Ei, tänan väga.
Kurat võtaks, võta see rist. - Muidugi.
See teeb 15 kopikat. - Olgu.
Tänan.
Kui jalgsi, siis jalgsi.
Ei. Ärge minge. Palun. Ma anun teid.
Aga te ei mõista. Mind oodatakse.
Olgu, nägemist.
Mida?
Kuidas teil läheb?
Mina olen Thomas Renfield, jurist Londonist...
tulin kohtama krahv Draculaga.
Taevake! Oh, ei.
Öö lapsed.
Millist sodi nad teevad.
Ma olen krahv Dra...
Dracula.
Kas saite viga? - Minuga on kõik korras.
Nii vähesest ma viga ei saa.
Tulge.
Tulge, Renfield.
Oh jumal. - Renfield...
ärge mökutage.
Tulen silmapilk.
Jah.
Vabandust, et viivitasin.
Piinlik, tõesti. Nägin, et teie astusite läbi võrgu...
arvasin, et saan ise ka.
Siis mõtlesin endamisi: "Võibolla saan ma ringiga minna."
Aga, ei.
See oli igal pool ees.
Siis mõtlesin ma endamisi... - Renfield, mind ei huvita.
Ja nüüd, kui te liiga väsinud pole pikast teest...
siis arutaksin Carfax mõisa ostu.
Jah, muidugi. Mul on paberid siin.
Väga hea.
Siin need on.
Pisut tolmune, kas pole? - Jah, mulle meeldib.
Kirjutage siia alla.
Ja siia.
Ja ongi kõik.
Jah, palju õnne. te olete nüüd Carfax mõisa omanik.
Üks koopia teile...
ja teine koopia mulle.
Kas kõik on korras? - Jah, paber lõikas sisse.
Oh heldust.
Ärge muretsege, Mul on siis kusagil taskurätik.
Vaatame, kus ta on?
Kui rumal minust.
See oli halb mõte. Jookseb päris kõvasti. Tabasin veresoont.
Mu jumal.
Mida te mööbliga teete?
Mida te siin teete?
Mis siin toimub?
Kes te üldse olete?
Muide, sa istud mu põlve peal.
Ei, lõpetage otsekohe.
Ei, see on vale.
See on vale, kas te kuulete? Vale.
Valetage mind. Valetage mind. Valetage mu ajud läbi.
Oh, jaa!
Mis siin toimub?
Arvate, et olen teie üle nüüd uhke?
Minge, ma teen temast oma orja.
Ja lõpetage see ulgumine.
Nii, Renfield...
kas sa tunned end nüüd paremini? Sa nägid luupainajat.
Luupainajat?
Aga see oli nii tõene, nii elav.
Kaks iharat naist, hõljumas...
Kuidas seda kirjeldada?
Kas te olete kunagi Pariisis käinud? - Jah.
Las ma näitan teile kuidas vanas Transilvaanias puhatakse.
Vaata mulle silma sisse.
Su silmalaud muutuvad raskeks.
Sa tunned...
Renfield, sa jäid liiga ruttu magama.
Ma pole veel lõpetanud.
Ärka üles.
Nüüd, sa muutud uniseks.
Milline möku.
Renfield, unusta magamine.
Kuula mind.
Sa kuuled ainult minu häält. nüüdsest peale, oled sa mu ori.
Sa ohverdad kõik, et mind kaitsta.
Vastutasuks...
annan ma sulle elusid.
Mitte suuri elusid.
Putukaid, kärbseid, ämblike.
Ma tellisin Inglismaale sõitmiseks laeva.
Me lahkume homme õhtul.
Ma käsin sind.
Valva, et mu kirst on kaitstud.
Jah, isand.
Renfield!
Ma tulen, isand.
Isand, olge mureta. Ma aitan teid.
Ma sain teid kätte, isand.
Te näete halb välja, isand. Olete täitsa kuivetunud.
Kuule, sa peaksid midagi jooma.
Jah, ma olen nõus.
Ma arvan, et alustan tüürimehest.
Ma nii armastan ooperit.
Ma armastan selle koha kunsti ja ilu.
Jah, mu kallis.
Jah, ooper on imeline.
Muusikat täidab armastus, viha...
sensuaalsus, ja taltsutamatu kirg.
Kõik see, mille ma endas alla surusin.
Vabandust et hilinesin, kallis.
Me muretsesime, isa. - Vabandust. Istuge.
Mul tekkis hullumajas viivitus.
Täna toodi üks erakordne napakas.
Ainus kes sellel kuunaril, Whitby Harbor ellu jäi.
Väga veider.
Tere. Kas ma saan teid aidata, söör?
Jah, saate küll.
Dr Seward on kõrvalloožis.
Ma pean temaga nelja silma all kohtuma.
Sa teatad talle, et teda ootab fuajees teade.
Teade Dr Sewardile fuajees.
Hästi. Mine nüüd.
Dr Sewardile on fuajees teade.
Ja sa unustad kõik...
mis ma sulle rääkisin.
Erakordne.
Tere. Kas saan ma teid aidata, söör?
"Kas saan ma teid aidata, söör?" Mis sul viga on?
Miks sa talle ei öelnud? - Mida?
Teadet.
Kellele?
Unusta ära. Ma ütlen talle ise.
Ja nii armetu esinemise eest...
sa jootraha ei saa.
Ei saagi?
Seda sa mäletad.
Vaata mis siin on.
Vabandage mind...
kas te olete Dr Seward Whitby sanatooriumipidaja?
Jah. - Ma ostsin just Carfaxi mõisa ...
ja sain teada, et see on teie häärberi kõrval.
Just nii. Ja te olete?
Andestage mulle.
Ma olen nii tuntud omal maal...
ja vahel unustan ma ennast tutvustada.
Ma olen krahv... - Dr Seward...
teile on fuajees teade.
Armas jumal. Mis see...
Pagan võtaks. Vabandage mind.
Dracula.
Kuidas teil läheb, krahv Dracula?
Mina olen Jonathan Harker, Dr Sewardsi assistent.
See on Lucy Westenra...
ja see on minu kihlatu, Dr Sewardsi tütar, Mina.
Krahv Dracula, on nii rahustav näha valgust põlemas jälle...
nende süngete akende taga Carfax mõisas.
Jah. See mõis tuletab mulle alati meelde üht vana toosti:
"Kõrged räästad, kõle müür ümber...
"sealt kajab meie naer...
"nagu viibiksid seal surnud."
Mulle meeldib teie mõtteviis, kallis.
See ongi mu lemmik teema.
Me peaksime seda pikemalt arutama.
Väga pikalt.
Nüüd ma lahkun. Mul on üks kiire kokkusaamine.
Krahv Dracula?
Vabandust, kallis...
aga sul on nii kena utsipitaalne mapillaar.
Mis see on?
See.
Aitäh.
Ja nüüd ma lahkun.
Selles mehes on midagi kummalist.
Ta tekitab minus külmavärinaid. - Jah.
Minul ka.
Krahv Dracula...
Just praegu tahaksin ma väga pikalt vestelda.
Vabandust, kullake.
Dr Seward, Jonathan.
Ma magasin.
Vabandage, aga me kuulsime sahinat põõsastes, teie akna all.
Me arvasime, et murdvaras. - Ega te vastu pole, kui siin ringi vaatame?
Jah. Palun.
Siin pole midagi. - Siin ka mitte.
Milline kergendus.
Päris kindlasti pole siin mingit ohtu.
Vabanda, et segasime, kallis.
Me ei leidnud sissetungimisest mingit jälge.
Head ööd. - Head ööd.
Sellel lukul on midagi viga.
Ärge muretsege. Löön selle kõva pauguga kinni.
Renfield.
Jah? - Ma ei talu seda. Aga sina?
Tuled, karjed, hullunud näod...
seinad tõmbavad koomale.
Ma pean siit põgenema. - Valvur, tagasi tööle.
Jah, söör.
Tule, Renfield. Sa jood koos kuberneriga teed.
Viimaks ometi.
Näed sa nüüd, Martin.
Dr Seward usub, et ma pole hull.
Ma ei veaks selle peale kihla. Lähme.
Seisa.
Dr Seward. - Jah?
Mr Renfield on siin. - Hästi. Saada siia, Martin.
McManusel, lääne tiivas...
Jah. - Tal on raevuhoog.
Tehke talle klistiiri.
Klistiiri? - Jah.
See tekitab rahulolutunde.
Jah, söör.
Renfield, hea, et tulla saite.
Tore teid näha, vanapoiss. Kuidas te end tunnete?
Hästi. Väga hästi.
Suurepärane. - Jah.
Dr Seward, tohib küsida, miks mind siia sanatooriumi toodi?
Me soovime paar analüüsi teha, see on kõik, kui te pahaks ei pane.
Ei, sugugi mitte. Nagu te näete, ma olen täitsa normaalne.
Muidugi. Süüa soovite?
Näljane. - Võtke ise.
See on nii rikkalik. - Jah.
Rääkisin just...
Mis see oli?
Te haarasite midagi laualt. - Ma ei teinud seda.
Tegite. Ma nägin. Te panite selle suhu.
Ma arvan, et see oli putukas.
See oli vaarikas.
Vaarikas? Siin ei ole vaarikaid.
Siis oli see rosin. Mul kukkus saiakase seest.
Siin ongi üks puudus. - Puudus?
Tõesti? Muidugi. - Kõigest rosin.
Erakordne.
Kui rumal minust, ma kujutasin ette...
Tegite seda jälle.
Te panite putuka suhu. Ma arvan, et see oli ämblik.
Ei pannud. - Jah, panite.
Ma nägin kui te haarasite õhust ämbliku ja sõite ära.
Ämbliku? Absurd.
Mis?
Kahvel kukkus maha. - Kukkus? Te viskasite.
Mis teil viga on?
Mr Renfield, mida te seal all teete?
Kahvel leitud.
See on lubamatu käitumine. Ma arvan... - Vabandust viivituse pärast.
Mu jumal, mees.
Te sööte maast sitikaid.
Miks te seda arvate?
Sellepärast, et ma näen ühte kes püüab teil suust välja tulla.
Suust välja? - Jah, teie suust.
See sipleb seal. - See on tobe.
Kaugel sellest.
Ta võitleb elu eest.
Ma ei tea millest te räägite. Ma lahkun, kui te nii edasi sonite.
Mina sonin? Ise te sonite!
Tere, kullake. Ära karda.
Ta läheb segi. - Ma ei tee haiget.
Ära tee mulle haiget. - Võtan sinult ainult elu!
Martin!
Pange ta hullusärki ja tehke klistiiri.
Oodake. Tehke ennem klistiiri...
ja siis pange hullusärki.
Jah, söör. - Lähme!
Lucy, sa laisk tüdruk.
Kell on 10:00 läbi. Hobused on saduldatud ja ootavad.
Mina, ma ei suuda täna voodist tõusta.
Nägin nii hirmsat und.
Ma olen täitsa kuivaks pumbatud.
Kallis, sa oled nii kahvatu.
Sa näed kurnatud.
Võibolla isa vaatab sind üle. - Jah, võibolla.
Isa. - Jah.
Asi on Lucys. - Mis tal viga on?
Ma ei tea. Ta on kahvatu ja nõrk.
Kahvatu? Nõrk? Siis peab vaatama.
Andsin sulle oopiumidinkduuri, kallis. See aitab sul magada.
Ma ei näe mingit nakkust.
Oled sa kindel, et ei mäleta kuidas sa need jäljed said?
Mõni putukas? Võibolla ämblik.
Kas sind hammustati?
Ei. Aga ma nägin und.
Jah?
Millest see oli?
Ma ei mäleta midagi.
Ta magab.
Ma olen täielikus kimbatuses.
Kutsu professor Abraham Van Helsing.
Van Helsing?
Ta on ju see metafüüsik ja filosoof.
Ja arst. Haruldaste haiguste ekspert.
Ta on võibolla ainus, kes meid aidata saab.
Jah. Võta ühendust, isa.
Võta kohe ühendust. - Jah.
Härrased, kohe näete te oma esimest lahkamist.
See on tavaline, et esimesel kursusel...
kipuvad algajad seejuures ära minestama.
Siin eristataksegi tulevad arstid nendest...
kes tahavad ainult arsti mängida.
Nii, alustame algusest.
Lükkame laibalt lina.
Teeme sisselõike kubemest...
rinnaõõne ülemise osani, näete.
Nüüd, kui ma...
avan kõhuõõne, siis näete,
et organid ei ole enam toredad roosad...
vaid vastikult rohelised.
Me peame otsima soolikatest...
surma põhjuseid.
Nii...
Nii, laske see ringi käima.
Ärge muretsege, jätkub piisavalt.
Keegi ei jäänud seisma.
Halloo. Ma seisan ikka veel, professor Van Helsing.
Woodbridge, jah?
Tule lähemale, Woodbridge.
Vapper mees.
Vaatame nüüd aju?
Kõigepealt, lööme pealuu lõhki.
Nii...
vaata alasti inimaju.
Uuri seda.
Hommikune töö ongi tehtud.
Sisse.
Professor, kümme kümnest.
Jah. Ma olen ikka meister.
Mul on Dr Sewardilt teade
Teade Dr Sewardilt? Mida ta kirjutab?
Ta kutsub teid kohe Whitbysse.
Olevat hädajuhtum.
Hädajuhtum?
Jah, söör. Hädajuhtum.
Ma olen ärkvel.
Ma ärkasin päeval?
Mis on juhtunud? Ma ei tohi päeval üleval olla.
See on miss Lucy noor veri.
Ta veri on ikka veel minu kehas.
Kas on võimalik, et ta ravis mu terveks?
Jah. Ma olen terve.
Nüüd võin ma öösel ja päeval üleval olla.
Kõik on nii valge...
nii palju värve...
ja päike on nii soe.
Tere, noored armastajad.
Ma tundsin teie kauni pikniku lõhna.
Kas tohin paluda tükikese teie kana?
Muidugi, söör.
Veini ka, söör? - Ma ei ole kunagi veini joonud.
Aga põrgusse. Las ma proovin.
See on hea.
Isand! Isand!
Renfield, vaata mind. Ma joon veini ja söön kana.
Miks te päeval väljas olete?
Rahune, Renfield. Ma sain terveks.
Ei, te ei saanud. Vaadake.
Ma eksisin. Ma tahan tagasi oma kirstu.
Praegu on öö. See polnud päriselt.
Ma nägin päevapainajat.
Kolm tillukest haava otse kõril.
Kolm?
Kaks.
Kaks tillukest haava otse kõril.
Mida see tähendab, professor?
Härrased, see mida ma nüüd ütlen...
muudab teie arusaama...
teile omaks saanud meditsiinitõdedest.
Me oleme sisenenud üleloomulikku maailma.
Üleloomulikku?
Üleloomulikku maailma? - Ja.
Lucyt ründas...
olend, kes tõusis hauast...
ja imeb elusolendite verd...
et oma hauatagust elu pikendada.
Meil on siin tegemist...
vampiiriga.
Vampiiriga? - Vampiiriga?
Mida see tähendab?
See tähendab, "vampiiri."
Professor, moodne teadus ei tunnista sellise eluka olemasolu.
Moodne teadus, pähh!.
Ta kaotas palju verd, jah?
Ja. - Aga, vaadake.
Kuhu veri kadus?
Vaadake lina, padjapüüri, tema öösärki.
Kas näete midagi?
Kuidas moodne teadus "zeda" seletab?
kas te oskate "zeda" selgitada?
Ma ei oska "zeda" selgitada!
Keegi ei oska "zeda" selgitada!
Me peame uskuma...
et see olend lendas aknast sisse...
hammustas Lucyt kaelast, ja jõi tema verd?
Täpselt.
Ja täna õhtul...
tuleb see jälk olend tagasi.
See imeb tema elumahla...
kuni viimane kui piisk on ammutatud.
Ja kui ta sureb...
selle elajaliku olendi ohvrina...
muutub ta ka ise selliseks.
Mida?
Ta muutub ka ise selliseks.
Kuidas teda selle põrgulise eest kaitsta?
Seward. - Jah?
Kas sul on raamatuid salateadusest?
Siin nad on.
Kas sul on"Transilvaania folkloori"? - Ei.
Kas sul on "Kurjade libakoolnute teooria ja teoloogia"?
Ei.
Kas sul on "Praha vampiirid"? - Ei.
Kas sul on "Nosferatut"?
On küll. See on täitsa olemas.
Tuli täna postiga. - Anna mulle, kähku.
Siin.
Teda on võimalik kaitsta. - Kuidas?
Seda olendit peatab küüslauk.
Selle puhastatav mõju on needus...
vampiiri rikutud hingele
Ma pean liigutama kirstu või kroonlühtrit.
Tõime su siia, et oleksid meile lähemal, kallis.
Me ise ootame kabinetis.
Sa pead kosutuseks öö läbi magama, et saaksid jõu tagasi, kallis.
Ainult see parandab su tervist.
Kas klistiir aitaks?
Tulge, lähme ära.
Magage hästi, miss Lucy.
Küüslauk kaitseb teid.
Küüslauk.
Renfield. - Isand?
Sul on aeg oma isandat teenida.
Tule. - Jah, isand.
Need idioodid segavad mind.
Nad tahavad mind miss Lucy magamistoast eemal hoida.
Ma tahan võtta... - Oodake, isand.
Hea küll, ma kuulan.
Nad riputasid küüslaugu vanikud tema tuppa.
Mida ma teha saan, isand? Ma ei pääse ju siit kongist minema.
Kas sa arvad, et ma ei suuda sind siit päästa?
Et need armetud trellid takistavad mind?
Oota, isand. Pea hakkas valutama.
Kuidas julgevad nad mind proovile panna?
Mind, kes ma juhatan pimeduse jõude.
Mind, kes ma käsutan öiseid deemoneid.
Mind, kes on sajandite vältel hävitanud iga vaenlase.
Renfield? Ma räägin sinuga.
Vabandust, isand. - Tule.
Meil on suur töö ees, ja aega on üha vähem.
Renfield, kiirusta.
Renfield, sa pidid mööda vihmavee toru ronima.
Mina lendan, sina mitte.
Jah, muidugi.
Tule. - Tema lendab, mina mitte.
Renfield, sa idioot.
Võta ta kinni, Harker.
Ma olen nõrk. Ma eksisin teelt.
Mis ta tegi?
Ta kergitas lina ja vaatas mind.
Kõigest räpane pervert. Martin.
Siin sa oledki!
Viige ta tagasi kongi ja tehke talle tead-küll-mida.
Ei, ainult mitte klistiiri.
Jah, üks klistiir teise järel, kuni mõistusele tuled!
Ma sulgen akna. - Jah.
Tubli poiss.
Kas kõik on korras, kallis? - Jah. Kõik on korras, Dr. Seward...
kui seda küüslauku ei oleks.
Vabandust, kallis, aga Van Helsingi käsk.
Taevas hoia!
Lucy...
Ma käsin sind...
ava aken.
Tule.
Kasi kongi, sa räpane ebard!
Ma ei näinud midagi!
Ma nägin kõike.
See on Lucy. Keegi ründas teda. - Oota siin.
Kuidas temaga on?
Ta on surnud. - Surnud?
Vampiir imes ta verest tühjaks.
Ma keelasin tal küüslaugu juurest lahkuda.
Ei. See on absurdne.
Ma ütlen teile, et me peame talle vaia südamesse lööma.
Muidu tõuseb ta hauast, et elavate verd otsida.
Lucy oli mu hoolealune.
Ma ei luba ta keha rüvetada, see on nii jälk meetod.
See on pühadustteotav.
Aga, Dr Seward, kas me ei peaks Lucy hauda valvama...
et kindel olla? - Ei.
Ma juba kahtlen tõsiselt selles vampiiri teoorias.
Taevas appi! Keda võiks ka...
hea fantaasiaga inimene...
Inglismaal vampiiriks pidada?
Krahv Dracula. - Noh, võibolla teda.
Mida? Millest sa räägid?
Krahv Dracula! Me just meenutasime teid, hea sõnaga muidugi.
Vabandage, et segan...
aga kuulsin just miss Lucy õnnetust surmast.
Tulin kaastunnet avaldama.
Tänan. Oleme murest murtud. - Jah.
Krahv Dracula, lubage tutvustada...
professor Abraham Van Helsing Londoni Ülikoolist.
Ta on haruldaste haiguste, teoloogia ja filosoofia direktor.
Ja günekoloogia.
Ma ei teadnud, et sul ka seal käsi sees on.
Van Helsing, seda nime teatakse isegi Transilvaanias.
Krahv Dracula. Huvitav.
Kas te olete esimese Dracula Vlad Tepesi järeltulija?
Tepes?
See tähendab "Teibasselööjat." Ta oli lihunik...
kes talupoegi metsikult piinas.
Lõikas nende käsi ja jalgu otsast, torkas silmi peast välja...
ja lõi nad siis terasvaia otsa teibasse.
Ise olid süüdi.
Mida nad tegid...
et nii ebainimliku kohtlemise ära teenisid?
Jah.
Minu vanal maal on üks kõnekäänd: Nosh toi vlecta den moy pushta.
Öeldi ka: Stany zsa ploftoi gog mol pafuft.
Van Helsing, mulle avaldab muljet teie vana-moldaavia keele oskus.
Farla dada linka. - Fay ploy.
Olgu, härrased, ma nüüd... - Jan ush.
lahkun.
Van Helsing, te olete mees kellele meeldib, et viimane sõna talle jääks.
Mina nii lapsikuks ei muutu. - Paloish toi.
Mul on ükskõik, kellele viimane sõna jääb. - Poloid nic.
On juba hilja.
Me jätkame oma vestlust mõni teine kord.
Head ööd. - Head ööd.
Abalutsa.
Milline ülbus.
Pole vaja pikalt juurelda...
miks dekadentlik aristokraatia selles maailma otsas...
välja sureb. Fush ta!
Härrased, meie töö pole veel tehtud.
Vampiir on ikka meiega.
Meenutagem, et ta on kaval...
ja tal on sajandite tarkus.
Ja peale selle, ei loobu ta kunagi. - Chervania.
See mees! Ta ei loobu ka kunagi.
Ei loobu kunagi.
Millest te mõtlete, professor?
Millal krahv Dracula siia kolis? - Umbes kuu aja eest.
Ja millal miss Lucyl esimesed sümptomid tekkisid?
Umbes samal ajal.
Kas te tahate öelda, et krahv Dracula ongi vampiir?
Jah! Ja ei.
Mida te öelda tahate? - Ma ütlen ei.
Aga kaldun arvama jah.
Sa ütled siis jah. - Ei.
Seega siis ei. - Mitte tingimata.
See kõlab kahtlaselt. - Ei, ma olen kindel.
Milles? - Oma teoorias.
Ja see oleks? - Jah või ei teoorias.
Head ööd, armas leedi.
Sind inglikoorid lauldes uinutagu!
Aidake mind.
Mis see on?
Aidake mind, siin on nii pime.
Kes seal on?
Ma olen elus. Mind maeti elusalt.
Kaitsku meid pühakud.
Ärge muretsege, miss. Ma tulen.
Issand jumal!
Nad on teinud vea, hirmsa vea.
Palun aidake mind. Mul on nii külm.
Kõik saab korda. Te olete elus.
Jonathan, mida sa teed?
Ainult täna...
ma lähen ja valvan Lucy haual, nagu professor soovitas.
Kas sa usud seda vampiiri juttu?
Ma ei tea, mida uskuda.
Kuid Van Helsingil võib õigus olla...
ja ma ei anna endale andeks, kui tal on õigus.
Olgu, mine pealegi. Aga ma arvan, et sa raiskad oma aega.
Täielik lollus.
Armuline jumal!
Jonathan.
Lucy?
Tule minuga ära, Jonathan.
Ma tean, et oled mind alati tahtnud...
ja mina olen alati sind tahtnud.
Viimaks võime me koos olla.
Aga Lucy! Ma olen Minaga kihlatud...
ja sina oled surnud.
Ma ei ole surnud.
Ma olen surematu.
Jah, olgu, aga mina pole kihlumatu...
tänan.
Jonathan, luba mul end suudelda.
Las ma näitan sulle, kuivõrd toores kirg...
kaasneb taltsutamatu seksuaalsuse meeletusega.
Aga, Lucy, ma olen inglane.
Nagu ka need.
Nüüd võime me igavesti koos olla.
Tagane.
Tagane, sa öine deemon.
Järele talle! See on ainus võimalus. - Mida teha?
Ta hävitada, mu poiss. Ta põgenes hauakambrisse. Tule!
Issand jumal.
Nüüd on ta surnud. - Ei, ei ole.
Ta on elus? - Ta on Nosferatu.
Ta on itaallane?
Ei, see tähendab surematu.
Ta needus on elada terve igaviku õnnetult...
ja metsloomana elusolendeid jälitades.
Mida siis teha?
Tema igavese hinge pärast, me peame ta hävitama.
Selleks on ainus võimalus...
talle puust teivas...
südamesse torgata.
See on hirmus. Kas teisiti ei saa?
Saab küll. Me võime tal pea otsast raiuda...
suhu küüslauku toppida...
ja kõrvad peast rebida.
Anna teivas.
Oh, ei. Ei, ma ei saa seda teha. Löö ise.
Lööma peab see, kes teda armastas.
Ta ainult meeldis mulle. - Piisav põhjus. Võta.
Tubli poiss. Sa suudad seda. Võta.
Nüüd aseta teivas otse ta südame kohale...
ja löö nii kõvasti kui suudad.
Oota!
Nüüd!
Issand jumal!
Nii palju verd.
Ta sõi äsja.
Ta on veel elus.
Löö uuesti. - Ei, ma ei suuda.
Palju verd tal ikka alles on?
Löö.
Ta on peaaegu surnud.
Ta on piisavalt surnud.
See on jube. - Jah. Sul on õigus.
Me oleks pidanud ajalehed laiali laotama.
Mida ma olen teinud?
Mis ma küll vaese Lucyga teinud olen?
Sa vabastasid ta, mu poiss.
Nüüd magab ta igaveses rahus.
Võta. Puhasta end ära. - Tänan.
Vaene Lucy.
Võta.
Jäta endale.
Essie...
su silmalaud muutuvad...
uneraskeks.
Maga.
Mina, ava oma silmad.
Tõuse, Mina.
Kõnni ukseni.
Mina, sa oled praegu kapis.
Tee uks lahti ja tule välja.
Nüüd astu rõduukse juurde.
Ettevaatust, tabu...
ret.
Tõuse.
Mitte sina. Istu.
Ei, mitte sina. Sina istu.
Sina tõuse. Ei, istu.
Ei, sina tõuse.
Sina kõnni rõduukseni, ja sina jää magama.
Ettevaatust!
Oodake. Ma tulen.
Kustutage tuled, et keegi mind ei näeks.
Sa oled terve igaviku minu pruut.
Me jagame surematu armastuse igavest kirge.
Ma ei jõua ära oodata!. - Mitte sina.
Sa oled terve igaviku minu pruut.
Me jagame surematu armastuse igavest kirge.
Sa poiss, milline öö.
Mu jumal, mees. Mis sinuga juhtus? - Kõik.
Professor Van Helsingil oli absoluutselt õigus.
Lucy tõusis hauast ja ründas mind.
Ja nüüd, viimaks ometi...
magab ta igaveses rahus.
Lucy muutus vampiiriks?
Jah.
Kus Mina on? - Temaga on kõik korras. Ta magab.
Essie valvab teda. - Hästi.
Lähen ise ta ukse taha valvesse.
Kas sa ei arva, et peaksid ennast enne pesema?
Muidugi. Õigus küll.
Palun mine teenijate uksest.
Nii tubli poiss.
Tema on verega koos aga sina üldsegi mitte. Miks?
Ma olen mitmel teibasseajamisel käinud.
Tuleb teada, kus seista.
Tead, elus on kõige tähtsam asukoht.
Ja nüüd tantsime armastustantsu.
Sa oled osav.
Ära maasikat jäta.
Mina.
Jonathan.
Kas me ei peaks teda äratama? - Jah, sul on õigus.
Essie.
Tere. Ma jäin vist tukkuma.
Heldeke, juba hommik.
Alles valvasin ja olin ärkvel...
ja siis ma tundsin...
nagu oleks tume pilv mu üle laskunud.
On sinuga kõik korras? - Kõik on korras.
Siin me oleme, kõik täitsa terved.
Kell on juba palju. Aeg hommikusööki teha.
Kust mu seljavalu tuli?
Jonathan, ma nägin öösel erakordset und.
Ma tunnen end nii teistsugusena.
Mina, sa näed ka teistsugune välja.
Tule.
Istu minu kõrvale.
Lähemale.
Lähemale, sa rumal poiss.
Kallis, me tunneme teineteist hästi...
kuid pole siiski kunagi teineteist lähemalt uurinud.
Jumal tänatud.
Jonathan, ma olen muutunud. Ma pole enam endine Mina.
Mida sa sellega mõtled, kallis?
Ma tahan, et sa teeksid minu jaoks midagi...
midagi sellist mida ma pole sinult varem palunud.
Muidugi, kallis. Mida iganes. - Hästi.
Puuduta seda. - Minugipoolest.
Mida sa veel ei taha?
Hästi, sa ei pea midagi puudutama.
Ma puudutan sind ise. - Ei!
Lõpeta otsekohe.
Mis sulle sisse läks?
Mina lahkun. - Ei, palun, ära mine.
Sul on õigus.
Minuga on midagi valesti ja see haarab mind...
sunnib ennenägematuid asju ütlema...
ja seninägematut tegema.
Jonathan, palun aita mind. Palun, aita mind!
Mina, muidugi. Ükskõik mida. Mida ma saan teha?
Katsu seda.
Tere hommikust, Mina. Kuidas sa... Harker!
Jonathan, käed eemale!
Jah, käed temast eemale.
Vabandust, söör.
Häbi sul olgu.
Ta sundis mind.
On see tõsi, Mina? - Ei, isa.
Äkki, ilma mingi põhjuseta, kukkus ta mind käppima.
Ise ta käskis katsuda! - Harker!
Sa oled metslane. Ma võtan su oma koju,
sa sööd mu sööki, jood mu veini, kuid sellest ei piisa sulle. Oh, ei.
Peale viit aastat kihlust, minu tütrega...
on sul jultumust teda puudutada.
Välja!
Aga, söör... - Ma ütlesin, välja, !
Mis siin toimub? - Kohutavad asjad.
Ma leidsin Harkeri, ta käperdas mu tütart.
Aga ta sundis mind, söör. Ta käitub veidralt.
Ta on nagu ära nõiutud.
Nõiutud?
See on väga ilus sall, mida sa kannad, miss Mina.
Jah, pisut jahe oli hommikul.
Vabandust.
Kas ma tohin vaadata?
Nagu ma arvasin.
Nagu Lucy.
Ei, see on tühiasi.
Torkasin ennast nõelaga, kui salli kinnitasin.
Tõesti?
Mul on sulle midagi, miss Mina.
Kingitus?
Omamoodi. Siruta oma käsi.
Võta.
Näete.
Vaadake.
Mis see on?
See tõestab, mu õnnetu sõber...
et kuri vampiir on sinu tütre...
halvale teele viinud.
Me peame vampiiri üles otsima enne, kui Minat Lucy saatus ootab.
Aga kes on see vampiir?
Van Helsing kahtlustab krahv Draculat, aga võib ka Renfield olla.
See mees joob sitikate verd...
ja painutas mängeldes oma kongi trelle.
See võib olla üks kõik kes.
On üks kindel moodus...
vampiiri paljastamiseks.
Ma nõustusin su plaaniga, Van Helsing...
aga see ball näitab halba maitset.
Lucy suri alles hiljuti, Mina tervis on vaekausil.
Ball on kestnud juba terve tunni.
Krahv Dracula võibolla ei tulegi.
Ma loodan, et sa eksid, mu poiss.
Krahv Draculat tahan ma täna eriti näha.
Ma kardan, et äkki ta kahtlustab midagi.
Tere õhtust.
Kas ma ehmatasin teid? - Ei!
Tohin ma teie keebi võtta, söör? - Ei, mitte minu keepi.
Aga mütsi võib.
Aitäh.
Me kartsime, et te ei tulegi.
Tulemata jätta ei saanud.
Öösiti olen ma alati uuteks kogemusteks valmis.
Miss Mina.
Täna õhtul on ta eriti kaunis.
Kas te oleksite väga armukade, kui ma ta tantsima kutsuks?
Noh, kui päris aus olla... sugugi mitte.
Tänan.
Isand!
Te olete siin.
Ära kutsu mind isandaks.
Mida sa siin teed? - Ma ei tea. Nad kutsusid mind.
Siin on midagi mäda.
Kus? - Renfield.
Kui mind paljastatakse, peame me põgenema.
Jah. Ma põgenen. Kohtume Carfaxis.
Ei. See on liiga ohtlik. Sealt otsitakse kõigepealt.
Ma viisin oma kirstu mahajäetud kabelisse.
Mäetippu.
Kui sa tuled, tee kindlaks, et sind ei jälitataks.
Said aru? - Jah, isand.
Ära kutsu mind isandaks. - Jah...
Tere õhtust, miss Mina.
Kas ma saaksin järgmise tantsu? - Palun vabandust, söör.
Kas te ei näe, et me naudime koos miss Minaga klaasikest?
Te lõpetasite oma joogi.
Jah, tõesti.
Tulge, miss Mina.
Martin. - Olgu.
Nüüd!
Ma ei näe teda. Kuidas see võimalik on?
Vampiir...
ei peegeldu peeglis.
Ta tantsib ka üksi päris hästi, eks ole?
Me tantsime vist hästi.
Näitame neile midagi erilist.
Mängige tšaardaši!
Tšaardaš.
Neile meeldib!
Tule!
Nüüd suur finaal!
Te olete väga tark mees, Van Helsing...
kuigi elate vaid üheainsa eluaja.
Võtke kinni!
Isand! Isand!
Ma tahtsin öelda, härra! Härra!
Sina!
Kuhu sa enda arust lähed?
Professor!
Me peame ta leidma enne päikesetõusu. - Miks enne päikesetõusu?
Sellepärast, et päikesekiired hävitavad ta.
Ta peab end päevavalguse eest kaitsma.
Tulge, või muidu miss Mina kaob jäädavalt.
Tule, vana kärbse sööja.
Otsisime Carfax mõisa pööningust keldrini läbi. Neist pole jälgegi.
Mida me teeme, professor? Kus ta küll on?
Ma ei tea.
Me peame Renfieldi vabastama. Ta on ainuke lootus.
Ta kutsus Draculat "isand."
Ma mõtlesin, et "härra."
See oli ainult lollidel petmiseks.
Ära solvu. - Ma saan aru.
Renfield läheb otse Dracula juurde.
Ja meie tema järel. Siia poole.
Sa jääd siia, kuni kõduned.
Olgu, sa võid nüüd minna.
Võin minna? Miks? Kuidas? - Hea käitumise eest.
Kuid ma olin siin ainult hetke.
Noh, aga sel hetkel, oli su käitumine väga hea.
Lähme.
Ära komista.
Ma tulen, isand.
Ma tean küll mida nad teevad. Nad arvavad, et juhatan nad isanda juurde.
Ma petan nad ära.
Petsin ära.
Härrased, meil veab.
Miks? - Ta on debiilik. Lähme.
Isand, ma olen siin.
Oled sa kindel, et sind ei jälitatud?
Ei, ma juhatasin nad valele teele.
Neil pole õrna aimugi, kus ma olen.
Ta läks kabelisse. Kiiresti!
Sa juhatasid nad otse minuni, sa loll väärakas.
Ma ei teadnud. Vabandust, isand. Karista mind.
Ei. Mine. Juhin nad eemale. Mul pole aega.
Ei, te peate mind karistama. Tehke mulle haiget. Ma väärin seda.
Mitte praegu! - Aga ma vedasin teid alt, isand!
Ma olen kasutu narr, kes teid reetis.
Te peate mulle haiget tegema.
Olgu!
Hästi, isand. Hästi.
Olgu, aitab kah.
Miks?
Seal üleval!
See on lukus!
Murra uks maha!
Jõuga! - Doktor.
Olgu.
Nad jäävad hiljaks.
Varsti oled sa terve igaviku minu pruut.
Jätkake.
Hästi, jätkake.
Kõvemini.
Hinged annavad järele.
Jonathan, pea alla.
Tagane!
Jonathan, anna see vai!
Terav toigas või midagi.
Tagane!
Hästi.
Nüüd torka see talle südamesse.
Ettevaatust!
Ülbe surelik.
Sa oled nüüd minu maailmas...
ja sa ei lahku siit pööningult elusana.
Ma hävitan su...
ja võtan siis endale selle, keda sa üle kõige armastad...
ja sa ei saa minu peatamiseks mitte midagi teha.
Selle eest vaatad sa pealt...
kuni ma su kalli Mina peal oma meheõigust kasutan.
Võta kinni. Ta põgeneb.
Võta kinni.
Kus ta on? Kuhu ta läks? - Ta on seal üleval.
Me peame ta kätte saama, muidu on kõik läbi.
Isand.
Siitkaudu.
Renfield, sa tõbras!
Kus ma olen?
Mis Draculaga juhtus? - Ta on surnud.
Ja sina oled vaba.
Jumal tänatud.
Sa oled jälle, minu armas Mina.
Ja ma pean sind, mu kallis Jonathan, selle eest tänama.
Ja nüüd, mu kullake...
luba ma viin su koju.
Isand!
Andestust.
Anna mulle andeks.
Näete.
Nüüd olete te jälle endine.
Teie isand on jäädavalt kadunud, mr Renfield.
Te olete nüüd vaba mees.
Olen või? - Jah.
Keegi ei kamanda teid enam.
Teil on õigus. - Hästi.
Tule, Renfield. - Jah, isand.
Fush ta!
MIXIK 2006